Ako som písala príbeh

Autor

Vydavateľ

Licencia

Vydanie

Autor obálky

Tatiana Tuhárska

Greenie knižnica

CC-BY-NC-ND

Prvé (2024)

Pavel Sekerák

O knihe

Ako som písala príbeh je náhľad do zákulisia kreatívneho písania. Ako sa krátka poviedka môže rozrásť na novelu Neskoro, ale predsa. Kniha je prechádzkou od zrodu nápadu až po posledné úpravy s vtipnými pripomienkami od beta čitateľov.

20.6. – Zrod nápadu

Ako vyzerá môj život? Vo voľnom čase študujem matematiku, vzdelávam sa, čítam, kreslím a hlavne píšem príbehy. Od minulého roka som trpela zvláštnym spisovateľským blokom. Nebola som schopná začať pracovať na dlhšom príbehu než poviedke. To sa stáva, keď román odmietne viac než desať vydavateľstiev. Začala som o sebe pochybovať. Pochybnosti utlmila výhra v literárnej súťaži, ale úplne odstrániť spisovateľský blok nedokázala. Mala som pocit akoby som sa vracala do minulosti a začínala odznova. Zlom nastal v apríli tohto roku, kedy som dostala pozvánku a pridala sa do úžasnej skupiny tvorivého písania, kde som sa zúčastnila prednášok o knižnom marketingu. Zoznámila som sa so skvelými autormi, medzi ktorými som sa našla a vrátila sa mi chuť písať. Pri príprave propagačného plánu som objavila článok, ktorý som publikovala vo fanúšikovskej stránke venovanej Canovi Yamanovi. Vtedy som si spomenula, že som pod týmto článkom sľúbila, že raz o jednej jeho postave napíšem príbeh, a tak sa zrodil nový námet.

21.6. – DOZRIEVANIE NÁPADU

Nosím v hlave nápad na svoj príbeh už niekoľko hodín a sám od seba sa rozvíja. Prezrela som si fotodokumentáciu k článku, ktorú som zozbierala. Pozrela som si zostrih romantických scén zo seriálu, aby som si pripomenula, akým mužom je. Moje príbehy vždy začínajú hlavnou postavou, až potom sa mi v hlave začne rozvíjať jej príbeh. Projekt som pracovne pomenovala Yalinova poviedka. Spísala som si všetky poznámky k príbehu. V akej osobe ho budem písať, z koho pohľadu bude príbeh prerozprávaný a akú myšlienku chcem odovzdať. Prvé poznámky k mojim príbehom vyzerajú akoby som nevedela napísať ani stredoškolský sloh, preto ich nikto nesmie vidieť. Je to voľné písanie – vírenie nápadov, ktoré na seba nadväzujú len minimálne. Až pri písaní poviedky sa pospájajú do príbehu. Môžem povedať, že dnes sa začala cesta nového príbehu.

22.6. – REALIZÁCIA

Čítala som si poznámky k poviedke znova a znova a dolaďovala detaily. Keď už som bola spokojná a vírenie myšlienok ustalo, pustila som sa do písania samotného príbehu pri zvuku obľúbených piesní zo seriálu. Neriešila som formu, odstavce, optické oddeľovanie popisov od dialógov. Prsty mi tancovali po klávesnici, písmenká na bielej stránke pribúdali a poznámkam darovali logiku a zmysel. Dopísala som poslednú vetu, ktorá dáva bodku poviedke a nahrádza slovo koniec. Cítila som, že moja múza a vášeň pre písanie je späť.

24.6. – PRVÝ DRAFT

Keď dám bodku za prvým súvislým textom musím sa vrátiť na začiatok príbehu. Obsahu som postupne dávala aj formu, oddeľovala som popisy od dialógov a monológom som prideľovala autora. Rozsadila som svoje rastlinky z hromadného črepníka do pripravenej usporiadanej hriadky, ako správny záhradník, ktorý sa zmenil na architekta. Prvý draft poviedky uzrel svetlo sveta. Nechala som svoju poviedku odpočívať a dozrieť.

24.6. – PRVÉ ÚPRAVY

Po pár dňoch som sa vrátila k svojej poviedke zobudila som v sebe svoju kritickú stránku a pustila som sa do čítania svojej poviedky očami nemilosrdného recenzenta. Hlavou mi vírili výčitky, ktoré som si rýchlo bez myšlienkovite poznačila na papier. Pozrela som sa na fotku hlavnej postavy, ktorú som mala pripravenú na kreslenie a mala som pocit, akoby sa aj on na mňa vyčítavo pozeral. Radšej som sa išla prejsť. Musela som kritiku svojho diela rozchodiť, aj keď som ju písala sama. Niektorí autori bojujú so sebakritikou viac, niektorí menej, ale každý s ňou bojuje. Vrátila som sa domov, sadla som si k poviedke a lúštila som svoje poznámky. Podľa nich som svoju poviedku upravila.

27.6. – BETOVANIE

Vrátila sa mi poviedka od prvej bety aj s poznámkami. Ako pozerám, tak väčšinou sú tam gramatické a štylistické chyby, ktoré sa dajú opraviť veľmi rýchlo. Ešte raz som si prešla poviedku a bola som s ňou spokojná. Nedostavila sa však radosť z dokončenia rukopisu. Nemala som pocit, že by Yalin už povedal celý svoj príbeh. Druhá beta mi napísala: A ďalej? Nebola som jediná, kto mal pocit, že by malo ešte niečo nasledovať. Pozerala som sa na poznámku k poviedke. „Ty vážne vieš písať!“ Na túto poznámku nikdy nezabudnem. Cítila som silné nutkanie písať ďalej. A tak som si sadla k osnove poviedky a pridala som poznámky k ďalšej časti Yalinovho príbehu.

1.7. Z 1 POVIEDKY SÉRIA

Zapojila som sa do výzvy prečítať tieto prázdniny 9 kníh, zapísala som sa na workshop tvorivého písania a k Yalinovmu príbehu asi pribudnú ďalšie časti. Nenaložila som si toho veľa? Ale na druhej strane dnes som dokončila všetky koncepty k poviedkam. Nakoniec séria poviedok bude mať viac častí než som plánovala. Už zostáva len napísať jednotlivé časti série. Nechám si v hlave uležať nápady a k príbehu si sadnem až na druhý deň, ak by ma ešte niečo napadlo. Koncept je ľahšie prepísať ako celú poviedku alebo ešte horšie viac častí. Aj preto som radšej architekt ako záhradník. Delenie spisovateľov, ktoré ma naučili v skupine.

2.7. - 6.7. Poviedka číslo 2,

8.7. – 10.7. - 11.7. – poviedka číslo 3,

16.7. - 19.7. – poviedka číslo 4

21.7. – 25.7. - poviedka číslo 5

20.7. TVORIVÉ PÍSANIE a 5 POVIEDOK

Už mám len poslednú poviedku - číslo 5, ale dnes nedokážem písať. Zasekla som sa. Čítam si osnovu k poviedke znova a znova, ale nedokážem ju premeniť na poviedku. Bola som sa prejsť, dokonca som si sadla k stolu, pustila som si hudbu. Nič ma však nedokáže naladiť na tú správnu nôtu. A čo teraz? Pustím si film a budem oddychovať? Premôžem sa a nasilu budem písať? Nakoniec som sa rozhodla vizualizovať si svoje poviedky a hľadala som k nim obrazový materiál. Ako som napísala do článku. Neexistuje žiadny problém, ktorý by pohľad na Yalina nedokázal vyriešiť.

.

21.7. TRI DEJOVÉ LINKY

Mala som pravdu. Yalin je moja múza mužského rodu. Napadla ma ďalšia zápletka do príbehu. Ako inak, keď už som sa chystala spať. A tak som v noci začala pracovať na poviedke číslo 5. Bojujem s dilemou ako ukončiť svoj príbeh, lebo mám asi tri ciele a ku každému vedie iná cesta. Poradiť sa nemôžem, lebo nerada zdieľam niečo, čo ešte nie je upravené a dokončené. Potrebujem odstup. Ráno múdrejšie od večera.

24.7. PRVÉ ČITATEĽKY

Mala som obavu, že by som mohla mať blok. Ale aj tak som išla s kožou na trh s prvou poviedkou a vypýtala som si spätnú väzbu v spisovateľskej skupine. Snažím sa zlepšovať a zvyknúť si na kritiku. S napätím očakávam prvé reakcie na svoj príbeh. Nedostala som veľa spätnej väzby, ale prevažova pozitívne komentáre k príbehu. Veľmi ma potešila hlavne jedna veľmi dlhá pochvala. To sa hneď krajšie píše, keď viem, že sa niekomu príbeh páči.

„Za mňa super. Dialógy prirodzené, štýl zaujímavý a ľahko čitateľný. Páči sa mi, že scénu vidíme z pohľadu muža a je aj vierohodná, takto nejako si ja predstavujem, že uvažuje a vníma veci muž, akým je hlavný hrdina. Zvrat na konci, že išlo o sen, sa tiež podaril. Aj erotika je presne v takej miere, akú ja obľubujem. Slovenčina má veľa slov a ak s nimi autor vie pracovať, môže poskladať luxusne ľahko šteklivé vety, ktoré podporia vlastnú predstavivosť čitateľa. Podarená poviedka za mňa. Jediné, na čo by som upozornila, je „...myšlienka, ktorá vás napadla...“ - správne je „vám".

25.7. Z POVIEDOK NOVELA

Dnes som ako myška Speedy, pretože sa mi podarilo dokončiť celý príbeh, ktorého časti už ani nepočítam. Výdatne tomu pomohli pozitívne ohlasy, ale aj búrka, ktorá mi vypla internet a takmer vypla aj elektriku. Strašidelná atmosféra bola vynikajúca pre úpravu niektorých častí príbehu. Po úprave som si oddýchla pri redakčnom pláne. Uverejňovanie poviedok už nie je len počiatočný nápad, ale zrodil sa k nemu aj plán. Dokončenie príbehu a príprava redakčného plánu ma neskutočne unavila. Dávam si pauzu od príbehu, musím vybaviť veci na dovolenku. Liptov už sa balím a o chvíľu som na ceste za tebou.

1.8. ÚPRAVA CELÉHO PRÍBEHU

Vrátila som sa z dovolenky už v pondelok, ale musela som ešte rýchlo dokončiť čitateľskú výzvu poslednou knihou. Urobila som si koláž z prečítaných kníh a poslala som ju do skupiny. Workshop tvorivého písania skončil a aj výzva. Oddýchla som si. Som pripravená pracovať. Poviedky som poslala dvom betám a dnes sa mi od nich vrátili pripomienky, ktorým sa budem venovať. Nie vždy so všetkými súhlasím, ale tento krát sa zhodneme. Upravila som si prvú vetu príbehu, opisy aj dialógy.

6.8. ROASTED NOVELY

Ráno som vytlačila poviedky na papier a zaniesla som ich svojej najväčšej kritičke, poslednej bete. Som zvedavá na jej komentáre. Stretli sme sa po obede, posadila si ma, čo neveštilo nič dobré. Pozerám sa na rukopis má tam niekoľko podčiarknutých vecí. Hovorí mi, tu si sadni, prečítaj mi, čo som ti podčiarkla a ja ti poviem, prečo. Všetci ma odrádzajú, aby bola moja mamka mojou betou, ale môžem zodpovedne povedať, že by pokojne mohla robiť roasted, lebo vie tak vtipne skritizovať moje dielo, že plačem, ale od smiechu.

Vybrané poznámky mojej bety.

1) Uvedomuješ si, že tvoja postava sa rozpráva s bielym plášťom? (PS: Pri úprave som namiesto slov bieleho plášťa omylom vymazala slovo zdravotníka. Aj to sa stáva.)

2) Kam si sadol ten chlap? Na stoličku? Na posteľ? Na zem? (Akosi som to v príbehu zabudla zmieniť.)

3) To si vážne musela tú hlavnú postavu tak dokaličiť? Polovica vecí, čo sa jej stali, by nestačila?

4) Píšeš romantiku alebo opis práce úradníka? Zmeň tú prvú vetu odseku.

5) Ona v sexi oblečení, ide pomaly k nemu a potom povie najnevhodnejšiu vetu, aká sa v tej chvíli dá povedať. Myslím si, že po tomto by ho chuť na čokoľvek s ňou prešla. Keď už sú v stave vrhnúť sa na seba, nech nevedú rozhovor ako pri čaji.

7.8. KRITIKA NOVELY

Včera som už nebola schopná venovať sa spätnej väzbe, ktorú som si spísala. Musela som ju predýchať. Dnes som si poviedky znova prečítala a prebrala sama so sebou poznámky mojej poslednej bety. Musela som s ňou súhlasiť. Okrem toho som upravila ešte aj inú vec, ktorú mi vyčítala už v inom príbehu a samozrejme mala pravdu. Hovorové slová do príbehu nepatria. S jej dovolením som sa potom podelila o jej spätnú väzbu aj v skupine.

1.8. OBRAZOVÝ MATERIÁL

Urobila som si prestávku na 500 ks puzzle. Po dobre vykonanej práci sa aj autor musí odmeniť. Trvalo mi 7 hodín, než som ho poskladala. Potom som sa venovala obrazovému materiálu k príbehu, ktorý som si roztriedila podľa jednotlivých častí, lebo pátrať medzi 150 až 200 súbormi nie je jednoduché. Až toľko ich síce nepotrebujem, ale kto by sa nechcel pozerať na muža ako je Yalin. Príbeh hotový, obrazový materiál pripravený. Konečne sa mi po roku podarilo dokončiť príbeh. Mám z neho radosť.

9.8. EPILÓG

Začala som pracovať na novom príbehu, ale aj tak som sa ešte nechcela s Yalinom rozlúčiť. Premýšľala som nad dievčatami a čo všetko prišli pri tom, ako tak nečakane ukončili seriál. Nakoniec som sa rozhodla pridať ešte niekoľko bonusov k Yalinovi. Nemôžem za to, ale milujem epilógy. Mám na ne slabosť, aj keď čítam knihu. A ani keď píšem, tak si nemôžem pomôcť. Chcela som pre svojho Yalina len to najlepšie a dopriať mu všetko, čo k láske patrí. 27.8. sa zrodila myšlienka na uverejnenie tohto denníka a napísala som dve ďalšie osnovy. Na začiatku septembra som dala definitívne zbohom Yalinovi a vypravila som na cestu časť autorského denníka, ktorý sa k nemu viaže.

30.8. DODATOK

Viac než mesiac príbeh ležal ladom, tak ako pôda, ktoré si potrebuje oddýchnuť, aby som sa zbavila autorskej slepoty a poskytla, čo najlepší príbeh nielen obsahovo ako aj formálne. Príbeh neprešiel redakciou len základnou korekciou. Je to upravený surový diamant priamo od autorky bez zásahu odborníka.