Pred(s)tieranie reality

Milica Mikulová

O knihe

Žena a láska nikdy nemajú len jednu tvár, a básne Milice Mikulovej sú toho jasným dôkazom. Básne s voľnou štruktúrou a trochu drsným jazykom sú zložené bez príkras a obsahujú rozpory. Na plné ústa kričia, že to, čo v jednej chvíli existuje „s prívlastkom navždy“, môže v tej ďalšej zanechať len „puch v duši“. Nikdy však nenavádzajú, aby sme sa vzdali.

Druhým a veľmi silným motívom zbierky je moderný človek a jeho život podobajúci sa divadelnému predstaveniu. Ako aj Shakespeare, aj my máme potrebu pýtať sa, či sa oplatí byť- bez ohľadu na rýchlosť doby. Hnus zo sveta a beznádej predsa nezmizli. Možno sa naozaj menia len storočia. Pre(d)stieranie reality teda rozpráva, čo všetko musí jeden v naoko dokonalom svete uhrať, len aby si každý týždeň mohol sadnúť k nedeľnému stolu. Hlavnou úlohou týchto veršov nie je zveličovať a šokovať. No keď cez ne prežijete, aký rozmer má vernosť, nahota alebo samota, možno sa neubránite husej koži. Teda, takmer určite.

Autor

Vydavateľ

Licencia

Vydanie

GKBN

Milica Mikulová

Greenie knižnica

CC-BY-NC-ND

Prvé (2014)

010001

Obsah

Pred(s)tieranie reality 1

O knihe 2

Obsah 3

Do análu 4

Popol 5

Kyselina 6

Svoji 8

10 Kg múky 9

Plagáty 10

Vianočná 12

Neprezradiť! 13

Na dobu určitú 14

Každodenný chlieb 15

S venovaním 17

Epitaf 18

3.10. 19

Pre teba 20

Bez sĺz 21

Žiť je tak jednoduché 22

Taký si 23

Jednoduchý svet 24

Občas 25

Ovocie 26

Slaboch 27

S venovaním II 28

Italka 29

Nedeľa 30

Interaktívne 31

Rozprávka 32

Do análu

Bezzubý život

Hryzie aj ďasnami

Do mäsa cvaká

A doba je už raz taká

Treba sa obrátiť za strakami

Čo znášajú lesklé veci

... vlastne to robia už všetci

Aj potkany a prasatá

Čo je doma, to sa ráta

Peniaze nie sú všetko

Tak otvárajte vráta

Ešte sú tu diamanty a zlato

No poďme všetci rovno na to

Kto nekradne nie je in

Berie otec, berie syn

Pije matka, pije Katka

A spod zeme trčia pazúry

Už ťahajú do pekelných ohňov nájomcov

Všade vojna, hlad a des zúri

Na MHD zástavke bežne spozoruješ honcov

A nemáš chuť viac cestovať tým spojom

Radšej viesť sa na vlečke s hnojom

Veď vrana k vrane, výkal k výkalu

Tak to má byť

... pekne do análu

Popol

Zmenilo sa na popol,

čo bolo kedysi krásne

Slepí, strapatí, nahí...

Píšeme teraz básne

O tom čo bolo, či skôr mohlo byť

Bozkoch, túžbach, živote...

A pri tom máme holú riť

Schúlení v klbku pri plote

Čakáme na svoj kus modrého z neba

Dočkáme sa... holubieho šťastia

Ale to nehodno natierať si na chleba

I keď žalúdky sa niektorým už mastia

Len otvoriť ústa

Prehltnúť horkosť všedných dní

Mizne životná úcta

V duši odkaz „zabudni“

Kyselina

Uzamknutá v sebe

Čaká, až padne modré z neba

Jej do rúk.

Malichernosti sveta

Rozdriapané nebo horké slzy roní

Na zem bez romantiky.

A statiky.

Udupanej od koní

S príchuťou umelého svetla

A vetra

Čo na víchor sa neraz mení

Pršiplášť je samá diera

Kyselina vypaľuje šarlátové písmeno

do kože

Nikde žiadna viera

Každý s každým na nože

Ha, tak poďme si spievať

(texty o láske)

Žiť vo fantázií

Lepšie...

si nalievať?

Promile veľa zmení

I keď len do času

No netreba viac

Dolievať čašu

Čakať

Zavíjať na mesiac

Ale

Hlavne

Otvoriť dlane

Čo ak to modré z neba,

predsa len do nich raz

... spadne

Svoji

V záchvate hnusu, hnisu a humusu

Okúsil chuť prekliateho ovocia

Z nebeskej záhrady

Úplne bez rozmyslu

Vrhol sa do záhuby

Všedných rán

S ňou

/a predsa sám/

S noblesou anorektickej modelky

Živorí

Čumí do telky

Robí večere, obedy, raňajky

Žerie tabletky

Kupuje mu pivo

Už sú svoji

/už ho má/

10 Kg múky

Akosi bez taktiky a statiky

Opisujúc prihlúple praktiky

Kopulujúcich

Zíva.

Sníva

V bezpečí svojej nory

Snorí

Zháňa, naháňa démona doby

Ktorý

Tu bol, je, bude... stále.

V sále

Každodenných tanečných kreácií

Relácii

Na starej obrazovky televízora

V komore s 10 kg múky

A cestovín.

Z novín

Sa dočíta ako mu chcú všetci dobre

Žobre

Omrvinky zo stola šľachty

Práca šľachtí

Plagáty

A znova sa to všetko posralo

Celý svet má tuším hnačku

Čo bolo dobré sa zrútilo

V obchode kupujeme vo vreci mačku

A tvárime sa

... pri tom...

veselo

Veď,

Ak by sa nám

Niečo

Ešte

Nedajbože

Zachcelo

To máme hneď!!!

Na volebných plagátoch

To vidno

Čierne na bielom

V dokonalej štylistickej čistote tých viet

Kde sľubujú ti Európu

Ha!

Kašli ma na ňu,

Ber

Len celý svet!!

Potom,

s omrvinkami sa

neuspokoj

Kto žerie pri koryte

Nemusí byť nutne brav

že,

túžiš mať iba pokoj???

To niekomu inému si vrav!!!

Nič nie je viac

Než pár fialových papierov

V peňaženke

V banke účet prepchatý

Za lásku zaplatíš lacnej milenke

A čo, však si prachatý...

Vianočná

Svetielka zhasli

Koniec je jasný

Zavri oči i ty a zhasni

Snívaj sen vzácny

O svetovom miery

O čistom papieri

O láske bez otázok

Čo isto príde na nový rok

Je to tak krásne

Písať si básne

Zasnene hľadieť na svet

Akoby v ňom nenávisti viac niet

Len veriť že vše sa stane tak

Ako to znie vo všetkých PF-kách

Ešte pozrieť na vianočný stromček

Zapáliť päť posledných prskaviek

Zjesť všetko sladké zo stola

Nech sa (nielen) deti viac čerta neboja

Otvoriť okno, dýchať zamrznutý vzduch

Možno zmizne tak z duše ten hnusný puch

...

Svetielka zhasli,

No snáď nie navždy.

Neprezradiť!

Milovať prízrak

Des a strach

Možno len za mak

Láska len prach

Nenávidieť realitu

Hnev a stisk

Ukrývať sa za debilitu

Fajčiť trávu v dave

Žiť krásne

Vzlykať sám práve

Písať básne

Cítiť všetko tajne

Že radi sa máme

Neprezradiť... hlavne

Na dobu určitú

Miesto „zbohom“

ma pomiluj

To je vraj moderné

Chcené

Očakávané od rozchodu

Sex na rozlúčku

Zahoď obrúčku

A ži si svoj život

Sen

Do ktorého zrazu nepatrím

Vetrím

len

slobodu,

Dohodu.

O rozdelení spoločného majetku

Detí

Ako smetí

Zbúranie projektu

Zvaného spoločný život.

Vraj „nadosmrti“

Smrdí

Dnes sa uzatvárajú len zmluvy

Na dobu určitú

Každodenný chlieb

Som unavená životom

možno SMRŤOU, ktorá prišla

nie však ku mne

no už sa tu

... sakra zišla...

pre uvedomenie si

Večnosti.

Hútam nad tým zlomom

kedy sa to stalo

že ja chcela som tykať

práve JEJ!

Dnes

bez odvahy

plačem.

A ONA

zviedla Jeho!

Lákala

bezbolestnosťou,

klamala,

bez drzosti

že ho miluje.

Isto zvodne vrtela bokmi,

špúlila pery

stiahla brucho a vypla prsia.

Na záver,

s kúskom vražednej nehy,

Sekla!

Pri tom iba chcela,

túžila.

Celá sa vzrušením chvela

po horúcej mladej krvi.

Taká je JEJ láska.

Ešte sa parí

z Jeho tela

-otvorila sa cela

ľudského ducha.

A SMRŤ opäť dostala

svoj každodenný

chleba.

S venovaním

ROZKOŠ ju púta k povrchu zeme

No prečo ju všetci tak zúfalo chceme

... tvrdí, že po nej netúži

vlastne ŇOU človek človeku ublíži

No stále sa zmieta v kŕči

Kričí, stoná, možno len chrčí

Nerozoznáš viac jej slová

Kto sa bojí, nech sa schová

A nebojuje zbytočne

s démonom

Nakoniec všetci skončíme v pekle

Je ťažké rozoznať čo je dobrom a čo zlom

(ak sa to vôbec dá)

Keď veci sú také pekné

Lákajú sladkou vôňou vína

Opájajú

No čia to bude vina??

Až prebudí sa s orgazmom v tvári

Bez chuti žiť TO,

o čom vraví...

Epitaf

V modrých očiach sa skrýva

... jediná jej vina

Že milovala a chcela pohnúť svetom

No šťastie jej z vlaku kýva

(ostáva stále tá iná)

Nikdy nebude pre neho svetlom

Ničota ju požiera zvnútra

Darmo sa pýši svojim dokonalým telom

Duša kríva, Smutná, Bez života

... snorí po kútoch

Živorí

Za náprstok nehy

čo zmaže ten smútok

V slzách rečie

„mám všetko“

No v studenom mramory

Epitaf vyrytý

-prach je-

všetko hovorí

3.10.

Spomienky mi víria v hlave

Už je to šesť mesiacov

A ja na to myslím stále

Ako si sa ku mne pritisol

Najkrajší bozk mi pery tvoje dali

Po lícach sa slzy kotúľali

A ja som vedela, že na veky ťa budem milovať

Celým srdcom. Dušou. Bytosťou.

Tak, ako len môže syna

... ľúbiť jeho mať

Pre teba

Bež!

Nestagnuj

Veď vieš

Ak zaspíš na diaľnici

Umrieš

Pod kolesami doby

Pôrodnice

Opustené hroby

Márnosť nad márnosť

Stoj!

Bosý

Na púšti citov a snov

Bezbranný

Plačúci tvor

Človek

Imitácia živej sily

Óóó aký si milý

Pri sviečkach zapálených za zosnulých

Smoklíš

A ďakuješ

Že ty nie si jeden z nich

... budeš

Bez sĺz

V spleti vlastnej úprimnosti sa stratil v samote

Dúfajúc...

v nežnosti danej osoby hľadí na odraz v káve

V nahote

Svojej čiernej duše... sníva práve

O šťastí

za siedmimi horami

O nej

s roztiahnutými nohami

o daždi pokoja

Raz sa tie túžby ukoja!

Svet príde o jedného básnika

Či klauna

Klasika

Bez sĺz

Žiť je tak jednoduché

Potkni sa a spadni

na vlhkú zem ľahni

a snívaj

vyleť nad stromy

zabuchni dvere komory

a ži

vzdychaj a objímaj

silno drž, spomínaj

a miluj

zavri oči

svet sa ďalej točí

mri

Taký si

Hľadáš koniec sveta

leta

kyslého vzduchu

v bruchu

nicotnej prázdnoty

v duši

byť milým

sa sluší

zamilovaný

(ako deti)

kvety

zvädnuté od prebytku vody

zdochnutý

ako statické schody

v dobe eskalátoru...

Jednoduchý svet

Bez milostnej predohry

ejakuloval do prázdnoty

svoje myšlienky

s chuťou dokončiť sa...

/ťa/

nenabažil sa ešte krivdou deň

snívaš len

zahryzol do zhnitého jablka

zabudneš...

raz

bez utešujúcich fráz

budeš sama sebou

už nie jeho

nevšedne jednoduchý svet

funguje miliardy liet

s dokonalosťou

hodín /biologických/...

„ťik ťak“

Občas

Sem tam sa prichytíš ako

smoklíš do vankúša.

Len tak.

Bez zjavnej príčiny ťa

život tvrdo skúša

A ty viac nezvládaš...

ho chrúmať, troviť.

Chceš cúvať.

No zas sa len tak tmolíš!

Bezo zmyslu.

Po hrboľatej ceste niekde za mestom

kde si vraj doma.

Zrada...

Necítiš pokoj rodinného krbu.

Je príliš drahý na tvoj rozpočet.

Pokrútiš len termostatom v rohu

prázdnej izby

vyslovíš pár hluchých, bezútešných viet

/ktoré nik nepočuje/

Pri tom si sám tľapneš po pleci

...

Tak kde je niekto???

Kde sú všetci??

Kde - si ty?

Ovocie

Z trucu sa pomiluje s iným

Potom

Z hnusu nad sebou samou

Dávi na stôl svoje pokrútené túžby

Pchá sa ovocím

Často nedozretým

Z vnútra však hnilým

Pretĺka sa hustou tmou

Vlastnej čiernej mysle

Chlípnej

A predsa tak čistej

Ženskej

/z polovice prirodzene mužskej/

Zhíkne

Pri spomienke na včera

Slaboch

Stále oči zatvára

pred hnusom tohto sveta

ešte nezabudol ako trhal kvety

na konci horúceho leta

poháre vidí do pol plné

i keď fľaša vyliata je na podlahe

A červené víno ťažko vyčítať je z tváre

veď úsmevy sú aj tak zväčša hrané

V kuse sa len rehoce

na prihlúplych svetských vtipoch

Túži aby znova prišli Vianoce

ÚBOHÝ SLABOCH

Ignorujúc topiaci sa sneh čierny

Zháňa dary

... pre nepotrebných

S venovaním II

V čiernom tam stála

panensky čistá

s kosou sa smiala

že je si istá

viac sa nebála

budúcnosť hmlistá

zo vzduchu sála

viera v Krista

Italka

Sama v cudzej zemi

... v náručí (?)

občas aj iskra

... preskočí

bez nádejnej zmeny

... odľahčí

pár viet úprimných

... zaskočí

srdce roztrojených

... poskočí

pri myšlienke zvrhlej

... zamračí

sem tam i nohy

... rozkročí

otázka ostáva, či raz to

... ukončí

???

Nedeľa

Občas to tak býva

Zvyčajne v nedeľu

Že srdce zahníva

Bez veľkého hnevu

Len tak sa dívam

Na tvoju košeľu

Čo si vždy mával

Keď čakal si návštevu

Až prišla dáma

A sadla ti na kolená

Ja som tam stála

Ako socha kamenná

Nikto nenadával

Veď bola... nedeľa

Interaktívne

Skrýva sa v interaktívnom svete

S kartami v ruke

Túži po srdci plnom skazy

(čo vlastnil už)

kričí po milosrdnej odvete

ale vždy sa niečo skazí

s radami pod jazykom

vysloví pár otrávených viet

s rozkošou zatĺka

čo ukázal mu tento svet

ako pošťatý chlapec v nových rifliach

so sklopeným zrakom kráča ulicami

bezmennými

a obaja sú stále sami

z pokrovej tváre nevyčítaš

či spokojný je so zmenami

Rozprávka

V studenej nahote

zabudnutá princezná

špinavá od smogu mesta

Žiaden bohatier ju nespozná

Nejestvuje správna cesta

Aj keď si zvolí menšie zlo

nič sa nezmení

Či nie je aj to preklínané peklo

len obyčajný život v podzemí?

Niet viac čoho sa báť

Bubáci nejestvujú

Ale ani o čo tu stáť

Chyby sa netolerujú

Princezné dávno nenosia šaty

a princovia tátošov nesedlajú

/sami nimi sú/

Krvou sa platí za (dobré) rady

/čo aj tak nič neprinesú/

Tri oriešky nezostrelíš hocjakou kušou

Kráska si nikdy nevezme zviera

Srdcom už nik nehľadí

Nakoniec aj nádej umiera

A nikomu to nevadí (??)

Table of Contents

Pred(s)tieranie reality 1

O knihe 2

Obsah 3

Do análu 4

Popol 5

Kyselina 6

Svoji 8

10 Kg múky 9

Plagáty 10

Vianočná 12

Neprezradiť! 13

Na dobu určitú 14

Každodenný chlieb 15

S venovaním 17

Epitaf 18

3.10. 19

Pre teba 20

Bez sĺz 21

Žiť je tak jednoduché 22

Taký si 23

Jednoduchý svet 24

Občas 25

Ovocie 26

Slaboch 27

S venovaním II 28

Italka 29

Nedeľa 30

Interaktívne 31

Rozprávka 32